Rok se s rokem sešel, kdy jsem ve své poslední glose uváděla, jak se po nejméně padesáté pouštím do hubnutí. A jak to za ten rok dopadlo? Dole mám 19 kilogramů a ještě s hubnutím nekončím. Ale abych nepředbíhala, popíšu vám svoji delší, zato o to pomalejší cestu, než hlásají a slibují "zázračné" diety.
V loňském lednovém článku jsem se rozpovídala o tom, kolik diet už mám za sebou a že jsem několikrát vyzkoušela keto, chvíli jsem zkoušela i paleo, omezení sacharidů, omezení časové... Mám toho za sebou opravdu dost a jsem ráda, že jsem v roce 2023 nastavila konečně vyhovující hubnoucí laťku, tedy nastavila mi ji sestra.
V minulém článku jsem sice psala, že jsem si nastavila kalorické tabulky na zapisování podle jedné z kalkulaček na internetu, ale do toho se vložila má o 8 let mladší sestra, která je fitness trenérka a výživová poradkyně v Londýně, kde žije. Řekla mi, že pokud do toho chci opravdu jít naplno, pomůže mi s tím. A výsledek stojí za to.
Zhubnout 1,5 kila měsíčně není málo
Za 12 měsíců, kdy jsem si zapisovala jídla do kalorických tabulek a následně je zanášela do tabulek, která má ona připravený pro své klientky, jsem dala dolů 19 kilo. Finální číslo zní skvěle, ale když si to propočítáte, je to v průměru 1,5 kila měsíčně, což je pomalé a zdravé snižování váhy, které nespoléhá na nějaké zkratky nazývané "dietou". Vůbec slovo dieta bychom měli vymazat z našeho slovníku, svádí ke krátkodobé cestě a jojo efektu. Ověřeno několikrát (smích).
Ale ještě než začnu s těmi pozitivními aspekty zdravého hubnutí, přidám jednu stinnou stránku, kterou může být rychlá ztráta motivace. Mně se to nestalo, ale vidím to často u jiných holek, že čekají zázraky na počkání a všechno hned a nějaké 1,5 kila měsíčně jim přijde k ničemu, nezajímavé a hlavně nedostačující. Pak přeběhnou k nějakému urychlovači, do léta jsou štíhlejší a do roka řeší ten samý problém znovu, ovšem většinou ještě s větší váhou. Tohle taky znám, jsem toho typickým příkladem! Pokaždé jsem hubla nad 15 kilo, ale výchozí váha se po letech víc a víc zvyšovala a já si zvykala na stále větší a větší tělo. To už svému tělu neudělám.
![GLOSA: Hubnu, hubneš, hubneme aneb leden plných fitek. Pokus č. 50 možná vyjde](https://media.extralife.cz/static/img-lifee/2023/01/1f684281-775c-4ec7-aca6-eaf1a0f4cbee-162x91.jpeg)
GLOSA: Hubnu, hubneš, hubneme aneb leden plných fitek. Pokus č. 50 možná vyjde
Zdraví máme jen jedno
Je tady totiž zdravotní stránka celé věci, kterou jsem přehlížela, dokud jsem nezačala běhat mezi doktory a vyslechla si, že mám náběh na zatučněná játra a ani si to negooglujte! To prozření a zpráva od doktora, kde znělo "nutné zhubnout" mě ještě víc nakopla. Zdravotní stránka je totiž mnohem děsivější, než si jít koupit kalhoty velikosti 44–46. K tomu ta šílená únava, dech docházející v druhém patře, krátká výdrž na procházky...
Neříkám, že všechny silnější lidé mají zdravotní potíže, ale mohou nastat, na což by neměli zapomínat. Všechny drobnosti se postupně kupí a jen člověka víc a víc zavírají doma před světem, nebo v něm vzbuzují agresi a deprese z nespravedlnosti – proč zrovna já??
Ale pokud jste se sebou spokojení, vyšší váha vám nevadí, navíc jste zdraví, tak to není co řešit. Důležité je se mít rádi a nenadávat si. Já si třeba za svou váhu můžu sama, nikdo mě nevykrmoval, bývala jsem vždy emoční jedlík, všechno zajíst něčím ňamózním – pizza, hamburger, cheesecake, koláček, maminčina svíčková, řízečky s bramborovým salátem...
![Adventní půst podle Kateřiny Cajthamlové může držet každý, a přitom nehladovět](https://media.extralife.cz/static/img/2023/12/kik-2280_16_9_0-162x91.jpg)
Adventní půst podle Kateřiny Cajthamlové může držet každý, a přitom nehladovět
Přestaňte se bát jídla a užívejte si vše, co milujete
Tenhle seznam by mohl pokračovat hodiny a víte co? Já tohle všechno můžu pořád, protože už se jídla nebojím. Celý rok až na pár výjimek jsem si zapisovala jídla do tabulek a víceméně 90 % času plnila sestrou nastavené hodnoty, které mi podle výsledků upravovala a snižovala, nebo navyšovala. Na dovolených jsem tabulky vypínala a stejně tak o svátcích, kdy jsem dva sváteční dny jedla jak protržená. Výsledek – ani deko navíc, protože jsem po přežíracích dnech zpátky najela na tabulky, a hlavně jsem nemyslela na to, že bych něco porušila.
Nic totiž neporušujete, jen nesmíte sklouznout do režimu "No když už jsem to porušila, tak to nemá cenu." Vytrvat, vrátit se do fungujících hubnoucích kolejí a zároveň si dopřávat to, co máte rádi, jen ne každý den, ale příležitostně. Máte večírek s přáteli, dopřejte si ho naplno, jedete na dovolenou k moři, užívejte si zmrzlin a uvolněnosti situace, ale pak se vraťte k tomu, co je pro vás důležité, pokud vám na hubnutí záleží.
Krátké výkyvy nejsou selhání, ale užívání si radostných momentů. Vykašlete se tak na diety a hubněte v klidu a pomalu, těch 20 kilo jste taky nenabrali za měsíc, tak je ani tak rychle nechtějte shodit.
Mějte nad sebou nápomocný a odborný dozor
A poslední malá rada (pro ty, kdo ji chtějí): Nechte si vypočítat správné hodnoty na hubnutí odborníkem a nejlépe do něj na nějakou dobu zainvestujte, aby vám poradil, uklidnil, když nevíte, kudy kam, nebo ztrácíte motivaci. Není nad to, mít někoho s kým se můžete radovat z výsledků a kdo vás postrkuje dál. DĚKUJU, sestřičko.
Aktuálně jsem ve fázi udržovací, protože už 4 týdny jsem se nehla s váhou a moje "koučka" mi nařídila zastavit se, abychom hubnutí znovu nakoply v březnu. Cílem je dostat se do kondice a stavu, kdy se budu cítit zdravotně nejlíp. Jestli to bude 10 nebo 12 kilo, to sama nevím, poznám, až se k tomu pocitu propracuju. Jo a to cvičení, no, snad brzy začnu, ale nespěchám na sebe, přidávám jen víc chůze.
V galerii jsem vám přidala pár fotek před a po a během uplynulých let, tak hubnutí zdar a nebuďte na sebe zlí! Hubnutí jde, ale musíte si v hlavě říct, že to chcete. A rozhodně na sebe netlačte, pomaloučku...