Nový dokument Netflixu Podvodník z Tinderu si posvítil na Simona Levieva, který se vydával za milionáře a okrádal své zamilované ovečky. No okrádal... Ony mu peníze ochotně posílaly samy. Jsou ženy při seznamování opravdu tak naivní? Zeptaly jsme se těch, které poznaly při seznamování peklo.
Tinder – fenomén dnešního seznamování a jeden z mála způsobů, jak najít partnera. Kluby, bary, koncerty, ale i posilovny zely v poslední době prázdnotou. Single ženám a mužům tak často nezbývalo nic jiného, než vyrazit na lov do tajemných vod internetu. Tahle vzrušující jízda ale má svá úskalí. Apriori nevíte, na koho tam narazíte a jaké s vámi má úmysly.
Podvodník z Tinderu ukázal rizika online seznamování
Pohledný obchodník s diamanty získával na Tinderu srdce opuštěních žen velmi rychle. Vystupoval pod jménem Simon Leviev, ale používal mnoho dalších fiktivních jmen. Nechal vždy rozhořet plamínek lásky, a pak zcela profesionálně obíral ženy o miliony. Získanými penězi platil luxusní život sobě a dalším ženám.
Podle policie využíval takzvané Ponziho schéma, které označuje podvodné investiční operace. Zjednodušeně řečeno jde o postup, kdy se získané peníze neinvestují, ale vyplácí se z nich "výnos" těm, kteří do systému vstoupili dřív a lákají další lidi. Celé se to zhroutí, až nebude co vyplácet. A většina lidí přijde o své prostředky.
Jedna z žen podvedených Levievem si neváhala vzít celkem devět půjček, jen aby svého milého, který se ocitl nečekaně v nesnázích, zachránila. Tak nevím, zřejmě chvilkové zatmění mozku (to se může při velkém splanutí stát), ale devětkrát za sebou? Není divu, že tento dokument donutil diváky zamyslet se, jestli byly Simonovy oběti opravdu tak naivní, nebo to hraničí s hloupostí.
Podvodníků bude na seznamkách víc než dost
Našla jsem ve svém okolí tři ženy, které mají s online seznamováním nemilé zkušenosti. První je 27 let, druhé 41 a třetí 54. Přejí si zůstat anonymní. Když jsem jejich příběhy poslouchala, uvědomila jsem si, jak moc jsou ženy zranitelné, kolik jsou schopny obětovat pro lásku, ale i to, že láska dokáže být vážně slepá. Všechny oslovené dámy mají vystudovanou střední školu, jedna z nich má univerzitu, další pracuje na vyšším postu v oblasti financí. Hloupost tedy můžeme vyloučit.
Hlavní roli zřejmě sehrály růžové brýle. Když zahoříme láskou, chováme se občas jak smyslů zbavené. Nedíváme se doprava doleva, lehce přehlížíme detaily a máme prostě jinou optiku. V takových situacích je dobré požádat o pomoc kamarádku nebo maminku. Ať nápadníka proklepne někdo, kdo je racionální a nelítá právě na obláčku. Podvodníků bude na seznamkách víc než dost. Udělejte tedy všechno pro to, ať neskončíte v jejich zajetí!
![žena, počítač](https://media.extralife.cz/static/img-lifee/2020/10/profile-portrait-young-woman-hand-her-forehead-1163-2222-162x91.jpg)
Štěpánka (26): Během nouzového stavu jsem šla na seznamku. Teď mě čeká rozchod
Seznámení s násilníkem
Když Tinder začínal, měla jsem každý týden jednu i víc schůzek. Bavilo mě to. Nejvíc asi to očekávání, kdo přijde a jestli se mi bude líbit. Psala jsem si intenzivně s jedním krásným a inteligentním klukem. Po čtrnácti dnech jsme se domluvili na setkání. „Přijeď ke mně domů,“ prosil mě, že prý má bolavý kotník. „Ne, v žádném případě.“ Zásadní pravidlo, které najdete v každé příručce seznamování. Nechodit na odlehlá místa a na místa, ze kterých není úniku. Trval ale na setkání u něj doma, tak jsem radši vyrazila na drink s kamarádkou. Po druhé skleničce vína jsem mu napsala, že přijedu. Touha ho vidět mi úplně zaslepila rozum.
První dobrá zpráva – byl to on, podoba souhlasila. Druhá byla horší - zamkl za mnou dveře a chladně utrousil: „Pustím tě, až si to zasloužíš.“ Surově mě natlačil na zeď a začal líbat. Projevoval se jako typický násilník. Chtěla jsem se bránit a křičet, ale člověk v takové chvíli přepne a ozve se pud sebezáchovy. Přijala jsem jeho hru a začala s ním flirtovat. Ukazoval mi pouta a další pomůcky, kterými mě měl v plánu trýznit. Mezitím jsem si v hlavě mapovala plán úniku. Začali jsme popíjet a vyhecovala jsem ho, kdo z nás vypije na ex deci domácí pálenky. Párkrát to zopakoval, aby zamachroval. Já jsem se rafinovaně šetřila, zatímco on byl rychle vláčný. Pak už jen stačilo v pravou chvíli zmizet. Tenhle zážitek mi dal stopku. Seznamky jsem přestala navštěvovat a kluka jsem si taky našla. Dodnes nemůžu uvěřit, že jsem vlezla cizímu chlapovi do bytu.
Seznámení s žárlivcem
Na schůzku naslepo jsem si vyrazila jednou a hned jsem šlápla vedle. Prožívali jsme doma manželskou krizi a chtěla jsem najít spřízněnou duši, která by mi dala to, co doma nefungovalo. Lásku, pohlazení, pozornost. Začali jsme se scházet a cítila jsem se konečně milovaná. Byl krásný, úspěšný a fungovala mezi námi chemie. Po několika setkáních začal být vlezlý, když jsem byla na záchodě, prošacoval mi peněženku. Našel tam vizitky několika chlapů a žádal po mě vysvětlení. Přešlo to do žárlivé scény, byl nepříčetný, ale vlastně se mi docela líbilo, jak si mě brání a jak o mě usiluje. Od té doby jsem si ale začala všímat, že žárlí úplně na všechno a na všechny. Postupně bylo takových vyhrocených scén víc a víc. Začal na mě tlačit, ať opustím svého manžela. Užíral se představou, že spíme v jedné posteli.
Mozek se probral až ve chvíli, kdy mi zavolal, že si najde mého manžela a všechno mu řekne. Měla jsem strach a radši to manželovi sama vyklopila. Ten se zachoval neuvěřitelně – nápadníka zahnal jedním telefonátem. Z manželské krize nás vlastně dostal tenhle příběh, dodnes se mu s manželem smějeme.
Seznámení s podvodníkem
Žiju dlouhodobě sama, tedy s nemocnou matkou, o kterou se starám. Vždycky jsem si užívala svobody a nezávazných vztahů. Seznamkám jsem propadla už před dvaceti lety, kdy se objevily první seznamovací chaty. S jedním chlapem jsem se vídala asi půl roku, byl to čistě sexuální vztah, bez závazků a očekávání. Jednou mě požádal, jestli bych mu nepůjčila patnáct tisíc, že měl nečekané výdaje za porouchané auto a nemá na nájem. „Však to děláš i pro sebe, kde bychom se potom scházeli?“ pronesl a měl částečně pravdu. Vůbec mě nenapadlo, že je to manipulátor. Neměla jsem důvod mu nevěřit a bála jsem se, aby náš vztah neskončil.
Peníze jsem mu půjčila a pak jsme se pár týdnů neviděli, odjel pracovně do zahraničí. Mobily jsme tenkrát ještě neměli, takže když se delší dobu neozýval, hledala jsem ho u něj doma. Bála jsem se, jestli se mu něco nestalo. Nikdo neotevíral. Ani po druhé, když jsem u něj opět zvonila. Před domem jsem oslovila souseda, který mi všechno vysvětlil. „Pan XY měl dlouhodobé finanční problémy a exekuce. Jednoho dne sem vlítli a všechno mu zabavili. Kde je teď? Nevím, asi někde pod mostem.“ Stála jsem tam jak opařená a odcházela s myšlenkou: Ty jsi fakt úplně blbá. Nejsem, mám vystudovanou vysokou a považuju se za celkem inteligentní bytost. Pana XY jsem zkoušela hledat, ale marně. Ošálit jsem se už nikdy nenechala a od té doby se seznamuju jen osobně.