![Rodinné příběhy: Z mojí mámy se stala zapšklá babka. Stále jen peskuje vnoučata a nikdo se s ní nechce vídat](https://media.extra.cz/static/img/2024/01/2023/01/sad-woman-feels-miserable-desperate-sit-sofa-look-out-window-thinking-about-personal-troubles-does-see-way-out-difficult-life-situation-break-up-heartbreak-cheated-girl-concept-3_16_9_0-672x378.jpg)
Lucie sleduje svoji stárnoucí matku, která ztratila chuť do života a stává se z ní nepříjemná „ježibaba“. Ani vnoučata se na ni pomalu netěší, ale hádky nikam nevedou. Důvodem je zřejmě nepovedené manželství Luciiných rodičů, o kterém toho Lucie moc neví.
Máma bývala prima ženská. Že celé mé dětství trpěla v nefunkčním vztahu, jsem si uvědomila až v dospělosti. Stala se z ní zapšklá osoba, se kterou není radno se rozhádat
Máma bývala veselá ženská
Když si vzpomenu na vlastní dětství, pamatuji si hlavně pohodu a zábavu. U nás doma hrávala hlasitá hudba, zobaly se sladkosti klidně před večeří a máma pro mě dělala, co mi na očích viděla. Když jsem zatoužila po bydlení ve stanu, ušila mi nádherný stan plný světýlek přes celý pokojíček a já v něm bydlela skoro rok. Táta byl doma dost málo, a tak na mě máma měla hodně času.
Tak jsem to tehdy brala já, ale v dospělosti jsem pochopila, že mohla být máma taky pořádně osamělá. Když jsem chodila spát, míchala si veliké koktejly s olivou nebo třešničkou. Je dost možné, že zapíjela žal. K rozvodu došlo, když jsem byla dávno pryč z domu a máma už nebyla tak veselá ženská. Prošla několika nepovedenými vztahy a zatrpkla.
Na muže dočista zanevřela. Vycházela jen s mým přítelem a brzy manželem Lukášem. Na svět přišly dvě děti a čas tak utíkal, že jsem si nestihla všimnout, co se s mámou děje. Chodila mi pomáhat, co to šlo, málo se ale usmívala. Spíš se pořád mračila a ježila. Mluvila jen o tom, co se komu stalo hrozného nebo co hrozného by se případně mohlo stát nám. Jednou mi řekla, že se taky jednou dočkám rozvodu.
Marně jsem se snažila mámě domluvit
Samozřejmě jsem si svoje dojmy nenechala pro sebe a mámu upozorňovala, že její řeči a chování jsou „mimo“. Myslím, že s přibývajícím věkem se sebou ale většina lidí už nechce nic dělat. Mámě to bylo prostě fuk. Jak moje děti rostly, máma je ustavičně za něco napomínala.
Ať si umyjí ruce, sedí rovně, mluví spisovně a podobně. Takovou jsem ji neznala, nechápala jsem, kde se to v ní bere. S druhou babičkou měly děti větší pohodu, a tak nebylo divu, že ji vídaly raději než moji mámu. Něco takového bych jí nemohla říct, ale možná si toho všimla.
Místo toho, aby se snažila, ještě víc se zatvrdila a já už nevím, co s ní. Je z ní opravdu taková „ježibabka“. Někdy si to ani neuvědomí a hned po příchodu začne hulákat, kde mají děti bačkory. Nebo mi vynadá, že jsem zapomněla sehnat, co potřebovala, a udělá zbytečnou scénu.
Matka po poslední hádce odešla středem
Jednou se Lukáš ohradil, aby se zastal dětí, a máma se sebrala a práskla dveřmi. Vyběhla jsem za ní na ulici a pustily jsme se do sebe. Přiznala jsem, že je s ní k nevydržení a ona mi slíbila, že už ji tedy nikdy neuvidím. Ráda věci dramatizuje. Sama může ostatní sekýrovat, ale nikdo jí nesmí nic vytknout.
„Když jsem tak hrozná, nemusíme se vídat. Obětovala jsem ti všechno a ty na mě takhle!“ křičela v slzách celá ublížená. Nechala jsem ji odejít, nemělo smysl v hádce pokračovat. Jen doufám, že se jí to rozleží v hlavě a zase pookřeje. Vím, že to asi neměla jednoduché. Ale já už nejsem malá holka, na které by si mohla donekonečna vybíjet zlost.
Další příběhy ze života →
Text byl zpracován na základě skutečného příběhu, fotografie je jen ilustrační. Máte podobnou zkušenost? Svěřte se nám se svým příběhem, napište na redakce@lifee.cz.