![smutná, zaražená, zklamaná](https://media.extra.cz/static/img/2024/02/upset-young-woman_16_9_0-672x378.jpg)
Míla vždy byla ve vztahu s vyrovnanými muži. Důvody k rozchodu byly většinou banální. Nikoliv pro charakterovou vadu, ale pro pracovní vytíženost nebo dlouhodobou studijní stáž. Její poslední přítel se umí hádat kvůli maličkostem, a navíc ničí i nábytek.
Vždy jsem chodila s vysokoškoláky. Sama jsem vysokou školu vystudovala. Byli to muži s distingovaným chováním, sečtělí a jemného vystupování.
Poznala jsem muže, který nebyl zrovna intelektuál
Pak jsem potkala u rodičů Bořka. Byl to drobný živnostník a rodičům opravoval střechu. Naši jím byli nadšení, jelikož byl velice manuálně zručný.
Bořek měl veselou povahu, smál se a neustále něco povídal. Přistihla jsem se, že jsem zvýšila četnost návštěv u rodičů, jen abych s ním mohla prohodit pár slov. Asi jsem se mu také líbila. Rodiče mi prozradili, že se jich vyptával, zda jsem zadaná. Bořek byl muž činu a dlouho s pozváním na kávu nečekal.
Sex s novým přítelem byl báječný
Na schůzku jsem se na jedné straně těšila, jelikož byl Bořek plný života a přitahoval mě svou mužností. Ale bála jsem se, že si nebudeme umět popovídat na úrovni. Bořek nebyl žádný myslitel, ale měl dostatečný rozhled, abych hovor nevyhodnotila jako ztrátu času. A když mě při další schůzce naprosto živočišně pomiloval, neměla jsem k jeho osobě už vůbec žádné výhrady.
Oproti mužům s uhlazeným chováním mě Bořek dokázal opakovaně přivést k orgasmu, a co se mnou dělal, o tom moji bývalí partneři nikdy ani nečetli. Zkrátka rozmetal všechny moje předsudky a zažívala jsem nejlepší sex svého života. Trochu jsem se obávala ho vzít do společnosti mých filosoficky zaměřených přátel, ale tato otázka nebyla aktuální, a tak jsem si řekla, že i to jednou ustojím.
Zjistila jsem, že přítel je strašný cholerik
Minulý týden jsme trávili víkend u Bořka. Kromě krátkých pauz na jídlo jsme se neustále milovali. Nebylo místnosti v bytě, kde by mě Bořek nepřivedl k orgasmu. Nemohli jsme se jeden druhého nabažit. Byla jsem v koupelně, když jsem uslyšela řev: "Už toho mám dost. Říkám ti, že ti žádné další peníze nedám. Už mě neser.“ V okamžiku, kdy jsem vešla do místnosti, Bořek vzal do rukou stůl a převrátil ho. O zem se rozbíjely talíře i sklenky. Tím to neskončilo. Bořek přiskočil ke mně, odstrčil mě a běžel do ložnice. Oblékl se a zařval na mě: „Čekej, vrátím se.“
Najednou jsem se ho bála. Poprvé v životě jsem viděla někoho v tak cholerickém záchvatu. Utekla jsem domů. Bořek se mi ozval druhý den. Už byl klidný. Prý se omlouvá, že když ho něco naštve, musí to ven. Prý má nějaký spor s kamarádem. „Bořku, nezlob se, ale vyděsil jsi mě. A já na toto nemám žaludek. Už tě vidět nechci. Už nikdy nechci vidět lítat vzduchem nábytek,“ ukončila jsem hovor a v dáli slyšela Bořka, jak křičel něco o rozmazlené holce.
Další příběhy ze života →
Text byl zpracován na základě skutečného příběhu, fotografie je jen ilustrační. Máte podobnou zkušenost? Svěřte se nám se svým příběhem, napište na redakce@lifee.cz.