![Alice (40): Když jsem byla malá, navštěvoval mě neznámý muž v kápi. Dnes chodí za mým synem](https://media.extralife.cz/static/img-lifee/2022/03/portrait-gac04f41dd-1920-672x378.jpg)
Alice zažívala jako dítě něco strašidelného. V noci se jí v pokoji zjevoval muž v černém s kápí přes hlavu. Rodiče jí nevěřili, a tak se svým strachem bojovala sama. Dnes, když má její šestiletý syn stejný problém, snaží se ho před mužem v černém chránit. Klade si ale otázku, co je to za bytost, která se vrátila po letech.
Když jsem byla malá holka, několik nocí po sobě mě navštívil neznámý muž. Byl celý v černém a přes hlavu měl kápi. Dlouho potom jsem na něj nedokázala zapomenout. Povedlo se mi to až v dospělosti. Teď, když je syn ve věku jako já tehdy, má stejný problém. Bojím se, co to může znamenat.
Když jsem byla malá, v noci mě navštěvoval neznámý muž
Mohlo mi být tak pět nebo šest let, když se to stalo. Byla temná noc a já spala sama ve svém pokojíčku. Vzbudil mě jen pocit. Pocit toho, že je někdo se mnou v pokoji. Že to nebyl nikdo z rodičů, jsem zjistila velmi rychle. Jednalo se o muže menší hubené postavy. Byl celý v černém a přes hlavu měl kápi.
Do tváře jsem mu neviděla, ale neunikly mi jeho svítící oči. Přitáhla jsem si peřinu a chtěla se pod ní schovat. Jenže to nešlo. Peřina jako kdyby vážila tunu a já s ní nemohla ani hnout. Intuitivně jsem chtěla křičet. Otevřela jsem pusu dokořán, ale nevyšla ze mě ani hláska. Strachem mi tekly slzy, protože jsem nevěděla, co se stane. Muž stál u okna a nehnutě mě pozoroval.
Skončilo to tím, že jsem se ráno probudila a měla všechno živě v paměti. Když se to stalo poprvé, hned ráno jsem se svěřila mamce. Nevím, co jsem tehdy vlastně čekala. Že mi uvěří, že se k nám v noci jen tak někdo vkrade a pozoruje mě v mém pokoji? Jo, asi jsem si vážně myslela, že mi máma bude věřit. Jenže to se nestalo. Aniž by v tom pokoji byla se mnou, tvrdila, že se mi to jen zdálo.
Máma mi nevěřila, takže jsem na to byla sama
Vynutila jsem si, že chci spát s pootevřenými dveřmi a rozsvícenou lampičkou. Mámě se to nezdálo, ale aby byl klid, vyšla mi vstříc. Bohužel, ani to nepomohlo. Následující noc se to celé opakovalo. Vzbudil mě stejný pocit strachu. Dveře pokojíčku byly zavřené a lampička zhasnutá. Jakmile jsem to zjistila, chtěla jsem si rozsvítit.
Moje tělo ale bylo jako z kamene. Opět jsem paralyzovaná seděla na posteli a upřeně se dívala na bytost, která stála o něco blíž než předchozí noc. Jako dítě nepřemýšlíte racionálně. Neuměla jsem si říct, že kdyby mi chtěl ublížit, už by to dávno udělal. Šlo o ten strach, který z něj vycházel. Ráno jsem to znovu celé povyprávěla mamce, která mi dala jasně najevo, že mi nevěří.
Návštěva onoho muže se opakovala asi měsíc. Někdy jsem ani neusnula a už jsem na něj čekala. Po čase jsem se na něj snažila promluvit, ale byl to marný boj. Moje tělo jako kdyby ovládal někdo jiný. Pak jako když utne. Začala jsem spát klidně celou noc a tajemný muž se už neukázal. Ovšem v mé hlavě zůstal. Dlouho jsem nemalovala nic jiného. Máma z toho byla zoufalá, ale nevěděla, co s tím. Vyléčil to až čas.
Mému synovi se děje to samé
Dnes, když jsem sama mámou malého Sebastiana (6), se to všechno vrátilo. Když se mi svěřil, že je u něj v noci nějaký muž, vylekala jsem se. „Když přijde, můžeš se hýbat? Mluvit?" zajímalo mě. „Ne, jsem jako z kamene. Hrozně se bojím," svěřoval se mi.
Dočasně spím se synem v jeho pokoji. A muže v černém jsem po letech spatřila znovu. Připadám si jako malé vystrašené dítě. Nevím, kdo je ta bytost a co po nás chce. Mohu udělat jen dvě věci. Doufat, že návštěva časem zmizí, jako když jsem byla malá já. A budu pevně stát po Sebastianově boku. Vím sama, co jsem zažívala před lety.
Další příběhy ze života →
Text byl zpracován na základě skutečného příběhu, fotografie je jen ilustrační. Máte podobnou zkušenost? Svěřte se nám se svým příběhem, napište na redakce@lifee.cz.